2021-04-07

Till:  Debatt@expressen.se    Mer på temat Coronan och stödet till företagen. 
Svar rubriken på tisdagen den 6 april 2021 "Staten bryter mot lagen och knäcker våra livsverk". 
Det är på något sätt med dom med ungefär 10 års mellanrum återkommande kriserna i Sverige och (Europa, Världen) att man kan inte undgå att tänka lite grand på sig själv och vad man gått igenom och fundera en del. Jag tillhör ju dem som ändå kommit igenom ett helt yrkesliv, fyllde nyligen 66 år, och då det vart en hel del problem nu den gågna vintern i mitt senaste jobb som bussförare i Stockholm norrtrafiken valde jag att ta ut pension från nu april. Jag hade ont här och var i kroppen, det vart sjukskrivningar och ett psykiskt starkt motstånd varje gång jag skulle åka iväg och börja ett nytt skift. Dessutom så oerhört ensam i dessa Coronatider, aldrig någon kvinna på senaste åren som varken önskat mig God Jul eller gratulerat på födelsedagen. Men relativt gott om manliga vänner i alla fall - fast man undrar hur det blev så här - jag som alltid var förälskad i någon tjej, i princip nästan från 1-a klass i skolan.  
En  familj verksam i mer än 100 år i Sverige.
Ja, man är hänvisad till Internet - där finns ju allt, både gammalt och nytt - och sina gamla fotoalbum. Jag insåg tidigt i interneteran att en scanner det borde man ha - fast säljaren tyckte att "det är väl inte många som använder numera" vad han nu menade eller hur han tänkte, det förstår jag inte. Scannern är bara perfekt, man kan ta egna kopior hemma m.m. m.m. helt enkelt oändliga möjligheter. Tillbaks till rubriken, ja det vore väl konstigt om man inte skulle ha några fördelar av att komma från en familj verksam i Sverige i mer än 100 år även om man från den svenska delen kan resa en del frågetecken. Men vi hade ju också en mamma som kom från Tyskland och hon räddade väl det mesta om man säger från våran del av släktträdet, även om hon naturligt nog inte förstod mycket av den svenska juridiken och allt som har med företagande att göra. Men i övrigt offrade hon allt för att hålla samman familjen. Svenskarna är en hopplös hop av nationalister och den där gamla fejden mellan tyskt och svenskt den lever väl kvar, det får inte bli alls mycket av tyskt inflytande här inte. 

Jag tycker nog, v.g. se bifogade bilder, att jag gjorde enligt vad jag tyckte var rätt med åkeriet med körningar för Fraktarna AB. Dem levde på en provision om kanske ca 8%, tog hand om fakturorna till kunderna, höll med parkeringsplatser för lastbilar vid stillestånd, helger eller annat. Samt höll med godsterminalerna, personal, verktyg (truckar), redskap osv. Eftersom vi konkurrerade med dom stora på markanaden, dåvarande Bilspedition (idag Schenker, Tyskland) och Asg (idag också Tyskland, DHL) så fick vi ju ofta dom svåra körningarna, vi var ju tvugna att ta vad vi fick. Själva upplägget vidhåller jag att det var inte alls fel - MEN det kräver mycket stora kunskaper i både ekonomi och juridik för åkeriägarnas del. Man kan tycka idag "vi borde varit helt enkelt anställda av Fraktarna AB".  Javistt, var god välj! Nejdå, jag vill inte påstå att jag nån gång var övermodig, men det är så med när man startar företag, att det ena ger det andra och då blir det till att välja, hoppa av eller hoppa på tåget och oföutsedda saker inträffar, så är det bara. Om jag tar bara helt kort om juridiken; jag började tidigt med anställda och det tog väl inte så länge förren transportfacket hörde av sig om kollektivavtalen. Jag drog på det i det längst, kände instinktivt att "nej, det känns inte bra att skriva något avtal med fackföreningen" "varför skulle jag tvingas till det"? Men då var det faktiskt en tjej där på kansliet som i alla fall upplyste mig om att "jag kan gå med i en arbetgivareförening, det får då samma verkan - det garanterar att allt går rätt till".  På slutet när det hela var slut och avvecklat yttrade en representant för denna arbetsgivareförening citat "ja, det var väl bra att något fungerade i alla fall".  Javisst, så rätt hade han, men, rubriken i Expressen den 6 april; kan småföretagaren faktiskt begära mycket mer av sina förbund? För min del så slutade det med att jag själv tvingades utbilda mig i juridik slutligen för att kunna reda ut allt. Ett och ett halvt år i vuxenstudier och sedan in på juristlinjen på ett återbud. Ingen kan säga att någonting inte har gått rätt till där. Sedan började en ny historia därpå juristlinjen om tolkningar av juridiken osv. Men jag hade ju praktisk erfarenhet och inkasso efter mig, så jag tolkade det i första hand så, att lösa mina egna problem, det var prio 1. Eller med andra ord; Sverige fortsätter i högsta fart mot...tja..vad? Det för var och en att tolka. Åter till artikeln i Expressen - tror någon att en gammal fackföreningsledare som Stefan Löfven skulle i grunden byta uppfattning? Nej det är säkert ordstävet "Bli vid din läst" som gäller. Han eller hans kompanjoner där i regeringen kan naturligtvis inte förstå de här frågorna, hur skulle dom kunna det? 
Ja, då fanns inga Lyxfällan på TV att vända sig till, skuldsaneringslagen var väl på gång, men den gällde väl åtminstone inte i första skedet för skulder som uppkommit i näringsverksamhet. Jag fick börja från scratch när jag flyttade till universitetsstaden, första julen år 2001 lagade jag min julmat på ett gasolkök ute på förstubron till det rum jag hyrde 3.5 mil utanför staden. Mor hade slutat tro på mig där hon låg på dödsbädden på sjukhemmet, och jag tvvlade själv också i många år på om jag var på rätt väg. Men det var jag skulle det småningom visa sig. Far förstod ingenting, Hur kan man bli så djupt indokrinerad? Mor fick ta med sig det i graven utan att ha fått veta, kanske inte längre brydde sig heller, när det kommer till sådana saker så; visst ser kvinnor och män olika på det? Far levde väl ändå när allt var klart och ett par år ytterligare men jag vet inte om han trodde på mig. Och det är begripligt, något så djävligt kan väl ingen tro kan hända i Sveige. Stackars föräldrar som skaffar barn, genomlider allt med fostran och all vad det för med sig och så går det så här. 

Uppsala den 7 april 2021
Mikael Wogenius

_____________________________________________________________________________________________

Draft i datorn (för ev. om jag orkat engagera mig mer i det)

Michael wrote: 
lasarnas@dn.se wrote: 
Tack för din insändare! 
För att ditt bidrag ska ha en chans att komma med krävs att du bifogat din vanliga postadress (enbart för redaktionens kännedom) och undertecknat med korrekt för- och efternamn. Vi publicerar inte inlägg under signatur. Texter som bara skickats till DN prioriteras. 
Tyvärr hinner vi inte ge alla ett personligt besked om texten kommer att bli införd på Läsarnas DN. Vi publicerar inte insändare som har hunnit bli äldre än fyra veckor. Om du tycker att din text fortfarande är aktuell är du välkommen att uppdatera den och skicka om den vid ett senare tillfälle. Kom ihåg att en kort insändare har större chans att komma med. 

Med vänliga hälsningar, 
Läsarnas DN (Detta är ett autosvar.)

Subject: läsarnas DN
Date: Fri, 17 Mar 2006 16:53:57 +0100
From: Michael <michael.wogenius@telia.com>
To: lasarna@dn.se

2019-10-18 Det mesta i den här insändare har man faktiskt lyssnat till numera. Och det är det viktigaste första steget för att förändra!  

Miniversion av insändaren: 
Önskad rubrik på insändare: 30 år med svensk politik ... när det inte finns något större hopp om förändring så som det ser ut idag.

Michael W.
Östhammar

Till redaktionen: Jag önskar insändaren endast undertecknad som ovan.

Vänliga hälsningar
Michael Wogenius
Slottsgatan 17
742 31 Östhammar
______________________________________________________________________________

Ny insändare: 

Kommentar 2019-10-18: Ja, det är väl inte så mycket att säga, undertecknad arbetar ju heltid i Stockholm norra numera och följer inte så mycket vad som händer i Uppsala. Men i Svenskt Näringslivs årliga ranking av företagsklimatet så får ju inte många kommuner i Uppsala län godkänt, och Östhammar hamnar vääldigt långt bak. Det kanhända ger mig rätt i en hel del frågor, fast ingen skulle väl erkänna det.  

Insändaren är nedan - det här är bara kommentarer till Unt för deras problem att vilja publicera den: 

Date: Wed, 12 May 2010 12:37:56 +0200
From: Mikael <mikael.wogenius@tele2.se>
To: UNT Insandare <insandare@unt.se>
Subject: Re: SV: Bilfritt torg I Östhammar

Hej, Tack för synpunkter! Först så vill jag medge att jag glömde köra stavningskollen före jag skickade mejlet. Sådana här texter i dator blir ofta mer överskådliga om man skriver ut dem. Jag hittar tre stavningsmissar; fattas ett k i ordet samhällskunskap + två ggr har ett o blivit u istället. Rättat nu + tagit bort citattecken i alt. rubriker. Jag har noterat av insändare i Unt att Ni tydligen inte stavningskollar före publicering. I Expressen har man ju numera spalten Expressen rättar. Korta ner inslaget i övrigt det går nog inte, och inte heller ändra på styckenas placering. "Skjut först o fråga se´n" (eller Pang på rödbetan som kvinnorna säger) eller diskutera först o skjut se´n. Jag gör som det senare jag! Sedan så är som sagt diskussionen på gymnasienivå kunskapsmässigt och det trodde jag man var så pass bildade i en akademikerstad som Uppsala. Det är alltid jobbigt när diskussioner om yttrandefrihet uppstår. Enligt regeringsformen 2 kap 13 § får yttrandefriheten och informationsfriheten begränsas bl.a. i följande fall: Hänsyn till rikets säkerhet, folkförsörjningen, allmän ordning o säkerhet, enskilds anseende, privatlivets helgd eller förebyggandet och beivrandet av brott samt friheten att yttra sig i näringsverksamhet. I övrigt får begränsningar av yttrandefriheten och informationsfriheten ske endast om särskilt viktiga skäl föranleder det. Jag vet inte om jag kan se något skäl här till att eventuellt yttrandefrihetsbrott skulle föreligga...? När det gäller kommunernas styrelse, parlamentarismen osv. så finns det som sagt i samhällskunskapsböcker på gymnasienivå (jag har två st.), det är i och för sig egentligen kommunfullmäktige som är beslutande men det spelar inte så stor roll här för enligt bild i Östhammars nyheter i veckan så sitter ju de tre kommunalråden i 
Östhammar också i kommunfullmäktige. Vad jag kommer fram till slutligen vad jag tycker i frågan det får man faktiskt dra sin egna slutsats om, jag tycker det är ganska tydligt. I övrigt så har det skrivits snart spaltmeter i ämnet med olika åsikter och det som stör mig är att man aldrig kommer till s.a.s. pudelns kärna. Det blir alltid så att en fråga väcker nya frågor men som jag inte bedömer att jag har tid med detta långbänkandet i Uppsala län så har jag som sagt varumärkt partinamnet(föreningen) Demokratiska partiet. Där kan diskussionen gärna fortsätta på både blogg och i gästbok. Sån´t jäkla väsen som det var här när jag flyttade till Uppsala län i september 2000 så kom jag fram till att jag vill inte vara till nån belastning för någon av alla tyckargrupper här eller nån annanstans i Sverige. Det är jag ju inte nu längre heller, på min hemsida där skriver jag vad jag vill och det är fritt för vem som helst att kommentera eller bli medlem eller i övrigt hjälpa till att försöka förändra saker snabbare än långbänkandet. Du får väl skicka mejlet till chefredaktören annars för bedömning - men som sagt om Unt avstår från publicering så är det inte mycket att göra - det kommer då att senare publiceras på min hemsida istället.
Hälsn, som nedan

On Tue, 11 May 2010 18:08:39 +0200
UNT Insandare wrote:
 > Mikael Wogenius,
 >
 > tack för inlägget. Kan du skriva om det lite kortare?
 > Var också mer explicit om vad du tycker?
 >
 > Tycker du att toget ska vara bilfritt eller inte?
 > Tycker du att beslutet är demokratiskt beslutat?
 > Om inte, motivera.
 >
 > Nu får läsa följa med på en tankeresa över
 >regeringsformen och parlamentarismen. Läsaren får försöka
 >sluta sig till vart du vill komma. Du kräver mycket av
 >läsaren.
 >
 > Skriv mera rakt på, så att läsaren förstår omdelebart
 >vad du tycker i själva sakfrågan.
 > Anknyt först därefter till statskunskapsaspekterna.
 >
 > Om jag får en ny och läsvänligare version kan vi
 >publicera den.
 >
 > Hälsningar,
 > Lars Gunnarsson
 > ibnsändarredaktör, UNT
 >
 > ________________________________
 >Från: Mikael [mikael.wogenius@tele2.se]
 > Skickat: den 9 maj 2010 14:40
 > Till: UNT Insandare
 > Ämne: Bilfritt torg i Östhammar
 >
 >
 >
 > Till insändare Upsala Nya Tidning , Redaktören,
 >vänligen meddela mig gärna om insändaren kommer med,
 >vilken dag, eller annat. Tack så mycket. Vid inget svar
 >kommer det här ändå att senare publiceras på föreningens
 >hemsida.
 >
 >
 >
 Alternativa rubriker på Insändare:
 >
 Bilfritt torg – ett resultat av blocköverskridande
 >eller
 >
 Klockan är 16:30 i Östhammar
 >
 > Jag trodde ett tag att debatten om Rådhustorget i Östhammar hade lagt sig men konstaterar av skriverier och m.m. debatt i media att den fortfarande lever. Det är några frågor som engagerat mig sedan jag folkbokförde mig i kommunen på våren 2005 och det är bl.a. nedläggandet av postsorteringskontoret (en utmärkt lokal där den står och ett trevligt inslag av några kvarvarande arbetstillfällen i de kvarteren), nedläggandet av Stadshotellet och stängningen av torget för biltrafik. Klockan är 16:30 och det är inte någon sådär rusning just den här regniga eftermiddagen. Det var ju skönt av Anna-Lena Söderbloms (m) och Sune Petterssons (m) insändare i Unt den 7 maj att det blev klarlagt att det var som man länge funderat över vilka partier det egentligen är som drev igenom det (tänkta....) bilfria torget. I rikspolitiken infördes parlamentarismen med flerpartisystemet i Sverige 1917. Innebörden av ordet parlamentarism är "Regeringen styr riket och är ansvarig inför riksdagen. Regeringens politik måste accepteras av en majoritet av riksdagen annars bör regeringen avgå. Oppositionen måste vara beredd att överta regeringsmakten om regeringen avgår". Det är samhällskunskap på gymnasienivå. När det gäller rikets styre är regeringsansvaret inskrivet i Regeringsformen (1 kap.). För ett antal år sedan frågade man en politiker i riksdagen hur han motiverade sitt överhopp i någon fråga till den andra sidan. Han svarade då att "om det är bra för Sverige så tycker jag det är ok". Vem har att avgöra det? Jag har följt svensk politik ända sedan före kärnkraftsomröstningen 1980 och det är min uppfattning idag att inte ens kärnkraftsfrågan är en så stor fråga att den skulle kräva blocköverskridande. Jag tycker parlamentarismen är ett bra system dels är demokrati ingenting man får gratis, den måste hela tiden bevakas och dels ska man väl som politiker kunna se sina väljare i ögonen. Det här styrelseskicket på riksnivå torde enligt lagen inte vara tvingande på lokal nivå men rent moraliskt så går det väl att överföra det till kommunerna på så sätt att kommunstyrelsen blir istället ansvarig inför kommunfullmäktige. Som företagare i en kommun måste jag efter ett val veta vilken politik som skall föras? Annars är ju det hela ett spel för gallerierna bara. Skall jag som medborgare i en kommun ständigt när det uppstår stora och svåra frågor gå omkring och undra "vilka är det som tagit det här beslutet nu då". I det här fallet med torget i Östhammar tycks det vara precis tvärtom mot vad Anna-Lena Söderblom och Sune Pettersson skriver "Demokrati betyder inte att jag får som jag vill ... eller diktatur?". Det är ju uppenbart precis just det de inte skulle fått om de hållt sig till den valda församling som bildade kommunstyrelse efter valet 2006. Det har f.ö. just i veckan kommit en rapport från Fn angående mänskliga rättigheter där Sverige kritiseras för diskriminering av minoriteter.

Nej, kulturminnesförklara större delen av centrala Östhammar och låt det sköta sig självt, var glada om det är några företag som överlever och blir kvar. Jämför med Öregrund, där är det öppet för biltrafik i nästan varenda gränd. Och satsa istället krafterna på att bygga den nya köpingen utefter riksväg 76. Så har norrlandsstäderna ex. Sundsvall, Härnösand, Ö-vik osv. haft det i alla tider att E4-an har gått rakt genom städerna.

Mikael Wogenius

t.f. ombud föreningen Demokratiska partiet (Dp) i Sverige
_______________________________________________________________________________

3 mars 2018: Insändaren ej postad till Uppsalatidningen.

Insändare Uppsalatidningen, Rubrik: Varumärkesproblem

Vart tog föreningen Demokratiska partiet vägen? Allting har förändrats mellan 2015-2017, luften och inspirationen har gått ur undertecknad, t.f.ombudet. Varumärket skulle förnyas efter 10 år, det borde jag i och för sig känna till, jag höll själv ett föredrag på Uppsala universitet, Juridicum, immaterialrätten, om det hösten 2001. Likaväl har det gått mig förbi våren 2015 när märket skulle förnyats. Jag har också flyttat sedan märket registrerades 2005, från Östhammar var jag bodde då, till Uppsala. Man kan tycka att Prv borde vara en myndighet bland andra t.ex. Skatteverket som med automatik underrättas om ny adress genom handlingen Adressändring. Men icke - förrens nu man lovat se över det förfarandet. Brevet med förnyelsekravet samt vidhäftad faktura påstår man nu har skickats ut, men till min gamla adress i Östhammar. Där har det helt enkelt förkommit, varken kommit i retur till Prv eller vidarebefordrats till undertecknad. Det är ju bara jag som heter så i Uppsala län eller i Sverige för den delen, så det borde ju inte kunnat vara så svårt att viderebefordra kan jag tycka. Det var alldeles för mycket konstigheter som drabbade mig när jag bodde i Östhammars kommun för att jag skall tro att det bara är slumpen faktiskt. Ingen skall tro att rättsväsendet nu återställer missad tidsfrist pga. det här uppenbara, nej inte en chans. Hos Prv och andra svarar man mig att jag får väl registrera det igen. Nej, mycket har förändrats hos Prv varumärkesenheten sedan 2005. Det var den dåvarande generaldirektören Gun Hellsvik som godkände märket då - jag tror inte mycket på att man idag skulle godkänna något från undertecknad. Processen har enligt min uppfattning byråkratiserats så mycket numera, och det gör man, också enligt min uppfattning, bara med den tanken bakom att myndigheterna skall kunna kontrollera mer än tidigare vad som registreras. Eller med andra ord: det mesta i sakernas tillstånd skall tillbaks till där det alltid har varit. Tio år är ju annars bara en inkörningsperiod för ett varumärke och är ingenting i sammanhanget. Jag har trots allt lagt rätt mycket tid och även pengar, på projektet under åren. Valet jag har nu är att försöka fortsätta ändå utan varumäkesregistreringen och bara med hjälp av min hemsida på Internet - jag kan sätta upp dessa problem som på partiprogrammet. Att så här skall det inte få gå till. 
Vidare finns också möjligheten att registrera Demokratiska partiet som en t.ex. ideell organisation med stadgar, eller annan bolagsform. Men då är förutsättningen att det blir något intresse i Sverige. Det har det ju inte varit hittills, man är uppenbart nöjda med dom politiska partier man har.  Annars blir det nerlagt projektet. Sverige inte redo för så drastiska förändringar. Själv har jag oftast nya planer och ideer att satsa på, åren går också och det börjar bli dags att planera för tiden efter det här. 

Mikael Wogenius t.f. ombud f.d. föreningen Demokratiska partiet i Sverige